Napisal/a katja```, v nedelja, 20. avg. 06 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(0 glas) |
|
V afektu večnosti se zdi vse tako popolno.
Pred očmi se mi odvija tiha slika golote.
Akti plešejo po počasnem ritmu in
njihovi gibi so tako mehki, da jih zazna le zrak.
Roke neke ženske so tako nežne,
da ne znajo pretrgati niti najglasnejše tišine.
Kot furija opleta z njimi in ujame vse kar čuti.
Tako je gladka in vendar nevarna.
Njegov vrat, ki počasi vleče črto do čutnih ustnic,
je vse prej kot samo vrat. Je slika popolnosti.
In je slika ponosa. Nikogar ne spusti blizu.
Sam je. In s svojimi rokami vpija kožo vratu.
Ženska in moški. Dve popolni osebi v eni.
Dve popolni telesi počasi plavata v temi.
Popolne roke božajo popolni vrat.
In afekt počasi začenja dobivat svojo barvo.
Črna, zelena, modra, rumena, vijolična, rdeča.
In temno bela barva kože, ki diši so cimetu.
Čutne ustnice zdaj poljubljajo njeno mehko telo.
Ona se kot kača oklene njegovega vratu. Ima ga!
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (3)
|
|