Napisal/a Gnosis, v petek, 03. nov. 06 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(0 glas) |
|
Lakomno napenjam mrežo da bi ujel svinčeni krik
tistega ki beži pred propadom duše
tik tak tik tak - čakam nate
ne uideš mi,
v les si se zavrtal črv,
a greh vpije in drevo otresa se,
izdajalec!
Po sladkem zadiši in že umiraš,
čutim kako se ti sesedajo jetra,
v očeh vidim svoj odsev,
gnev napaja generator,
100.000 voltov buči:
tisočkrat bodi preklet!
Gnusno vpiješ in...
temno modra tišina naju zajame,
k..kkk
Nikoli!
Sebe si prodal, a jaz te noečm.
Na jasi se dopolni vse,
odideva v noči:
jaz v življenje, ti v smrt.
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (4)
|
|