Napisal/a Shaolin, v petek, 05. jan. 07 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(0 glas) |
|
Moja so polja, njive zorane,
moje so steza, travnik in gozd,
tvoje so misli meni poslane,
tvoj sem, ostajam, komaj le gost.
V jutrih pomladnih, ko rosa trepeče,
v dnevih ko sonce poletja žari,
moje se stapljajo v tvojih živeče
želje neznatne in male strasti.
V belo odeta mi prideš naproti.
Nežno zajamem ti roko v dlani.
Nič mi ne reci, tišine ne zmoti.
Berem v očeh kaj srce si želi.
Dolga je pot po kateri hitiva.
Veter ti nežno v laseh valovi.
Kaj bo pri koncu, kaj si želiva?
Nemo strmim ti v sanjave oči.
Nemo strmim ti v sanjave oči.
Roka se zgane in sen je pregnan.
Nikar ne prižigaj plamena v temi.
Sanjam, kot vedno. In sanjam zaman.
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (2)
|
|