Napisal/a Nežika, v nedelja, 25. feb. 07 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(0 glas) |
|
Zlomila sta mi krila,ko sem najbolj ljubila,ko sem mislila, da je samo moj,en sam pogled, bil je dovolj.
Zazrla sta si v oči,tako, da opazil ni, da mene tam več ni.Srce je zastalo,duša je zabolela.
Ko bi le jaz, več moči imela, da povem mu v obraz.Da ona se samo smeji. Ve kako lahek je plen, saj nekoč je bil tudi njen,ona hoče le, da trpela bi jaz!
Nič več ni tako, kot je bilo, čeprav so bili, poželjivi pogledi in pozdravi samo.
Čas zaceli, če srce boli. A za ranjeno dušo,za to pa zdravila ni!
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (0)
|
|