Napisal/a tomm, v nedelja, 18. nov. 07 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(1 glas) |
|
Glej kako prirasla si mi v srcu
kako pomladno čist je tvoj izgled,
iz tebe so izginile vse rane,
ki so ovijale srce
in tvoj pogled na svet.
Postala si sedaj osvobojena,
tvoj um ti ne prekriva strah in mrak,
narava je postala tvoj učitelj,
a ljubezen ti ponuja še spoznanje,
da si vedno sama kriva za vse.
Spoznala veličastnost si življenja
v tvoji volji se prav vse krepi
ne puščaj jo pred vrati v slabosti,
da se žalost v tebe zopet ne vseli.
Praznine ni nikjer v srcu
zato ga izpolni v mislih na boga
ne dopuščaj da v njegove zlate kletke
pride zopet strah, samota brezbožna.
V življenju se učiš bit bog sam sebi
ustvarjaj to kar vest ti govori.
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (1)
|
|