Napisal/a Leo Modrin, v nedelja, 18. nov. 07 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(1 glas) |
|
O Bog, ima le šestnajst let,
pa bo mogoče morala umret.
Šla je v dom prepihov,
v hišo kratkih dihov.
Njen oče je počeno srce,
alko je njena mati.
Duša pozabiti je ne more,
čutim kot, da mi je hči.
Na rob pločnika je sedla
in čakala je na njega,
na človeka brez imena.
Le strupa želi si njena vena.
Žalost veje iz oči,
odleteli njeni so nasmehi.
Ponudil sem ji dlan,
upam, da ne bo zaman.
Komaj ji je šestnajst let,
pa bo mogoče morala umret.
Šla je v dom prepihov
v hišo kratkih dihov.
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (1)
|
|