Napisal/a Mrlič, v torek, 17. jun. 08 |
Ocena urednika: |
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/rating/editor_rating_0.gif) |
Ocena uporabnikov: |
(0 glas) |
|
Tečem po travniku, prelepi naravi,
čudoviti, cvetoči, brezkončno veliki,
obsijani z veselimi sončnimi žarki.
Narava vpije "Svet je lep, ne bodi tako siv!
Bodi srečen, da sploh si še živ!"
Ignorantska narava.
"Plodi se, plodi,
razsipaj semena,
življenje je težko,
če izgine vnema."
Ptički, čebelice in paličnjaki,
počivajo ob lepi roži vsaki,
živijo, živijo, brezskrbno živijo,
semena v najbližji grm odložijo,
hrana cvetlicam so okostnjaki.
Tečem po travniku, zasneženi naravi.
Bela, mrzla, mrtva.
Čas, ki izloči šlabiče
z belo odejo pokoplje hranilne mrliče,
s trupli lačne gliste nahrani.
Bodi srečen,
saj si danes še živ,
zakaj jutri boš že gnojnico pil.
![](http://www.pesnik.net/components/com_maxcomment/templates/default/images/quotetop.gif)
Samo registrirani uporabniki lahko pišejo komentarje. Prosimo, prijavite se ali registrirajte.
|
|
Komentarji uporabnikov (0)
|
|